Odborné články
Pamatujete si, jak jsme se báli zápachu z bioplynek?
Máme za sebou již značné zkušenosti s provozem a už víme, jak vyzrát nad zápachem z bioplynových stanic. Při hledání vhodné lokality pro umístění bioplynové stanice se investoři často potýkali a občas ještě potýkají s odporem místních obyvatel. Řada lidí má totiž předsudky, že bioplynové stanice vydávají nepříjemný zápach. To může mít svůj původ v počátcích tohoto oboru, protože některá zařízení byla špatně navržena nebo nesprávně provozována. Moderní zařízení jsou však navržena tak, aby okolí zůstalo ušetřeno.
![](https://biom.cz/upload/c7b858a933eb8b04267cfb6c891ce453/N%C4%9Bkter%C3%A9%20na%C5%A1e%20odpady%20mohou%20zap%C3%A1chat.%20Sta%C4%8D%C3%AD%20v%C5%A1ak%20dodr%C5%BEet%20p%C3%A1r%20z%C3%A1sad%20p%C5%99i%20p%C5%99eprav%C4%9B%20a%20jejich%20uskladn%C4%9Bn%C3%AD%20p%C5%99ed%20zpracov%C3%A1n%C3%ADm%20v%20bioplynov%C3%A9%20stanici_Adam%20Moravec_II.jpeg)
Samotný proces výroby bioplynu, jinými slovy fermentace organických materiálů, je doprovázen typickým odérem rozkladu. Ten však běžný člověk nemůže cítit, protože se tento proces odehrává v plynotěsném prostoru fermentoru. To co je možné cítit jsou tím pádem vstupní substráty a samotný zbytek fermentačního procesu, tedy digestát.
V minulosti však několik bioplynek opravdu zápach způsobovaly, a tím poškodily jméno celého oboru. Párkrát se tento problém totiž dostal i do zpráv v televizi, kde byl, jak se patří zveličen. V současné době je v provozu více než 550 zařízení pracujících s bioplynem a zápach se řeší jen v ojedinělých případech. Za únikem našemu čichu nepříjemných látek do okolí bývá obvykle některá z těchto příčin:
- krátká doba zdržení substrátu ve fermentoru anebo špatně fungující biologie ve fermentoru, která způsobila produkci nevyzrálého digestátu,
- skladování nevyzrálého digestátu v nádržích s volnou hladinou digestátu bez zakrytí,
- absence, nefunkčnost anebo nedostatečná kapacita bio-filtrů a jiných zařízení pro snížení zápachu u bioplynek zpracujících na zápach problematičtější bioodpady,
- směšování nebo ředění vstupních surovin digestátem nebo fugátem v otevřené jímce,
- zpracování odpadních materiálů mimo uzavřenou halu s podtlakovým odsáváním vzdušniny do biofiltrů,
- provozní nekázeň při transportu vstupních substrátů či digestátu.
Po medializovaných nepříjemných incidentech v minulosti, došlo k mnohem přísnějšímu uvádění zařízení do provozu a mnoho bioplynových stanic se dokonce nepodařilo ani postavit, protože nezískaly stavební povolení. Dnes jsou základní parametry výstavby a provozování bioplynových stanic obsaženy v právních normách. Například vyhláška č. 273/2021 Sb., o podrobnostech nakládání s odpady stanovuje minimální požadavky na dobu zdržení na nejméně 30 dnů s možností zkrácení na 20 dnů, pokud provozovatel instalace zajistí, že produkovaný digestát je dostatečně stabilní a není zdrojem obtěžujícího zápachu. Vyhláška dále nařizuje všem zařízením na zpracování biologicky rozložitelných odpadů povinné opatření k minimalizaci emisí pachů.
Dalším významným dokumentem, i když v mnoha směrech překonaným, je metodický pokyn Ministerstva životního prostředí ke schvalování provozu bioplynových stanic a stanovení závazných podmínek provozu z hlediska ochrany životního prostředí. V dokumentu se kromě zápachu řeší také vhodný výběr lokality pro výstavbu zařízení, doporučená stavební uzávěra v okolí bioplynové stanice, maximální doba skladování biologicky rozložitelných odpadů na 48 h atd.
![](https://biom.cz/upload/c7b858a933eb8b04267cfb6c891ce453/N%C3%ADzkoteplotn%C3%AD%20odparka%20pro%20%C3%BApravu%20digest%C3%A1tu_Adam%20Moravec.jpeg)
Prevence již při samotném projektování
Ne nadarmo se říká: „Nejlepším řešením je prevence”. Při plánování výstavby bioplynových stanic se na prevenci emisí zápašných látek již pamatuje. Bioplynky jsou navrhovány tak, aby respektovaly převládající větry, zařízení je navrženo s co nejmenším množstvím otevřené technologie, územní plán nepřipouští blízkost výstavby obytných domů (což způsobilo také v několika projektech problém, když se nová výstavba se přiblížila k plotu zemědělského družstva anebo bioplynové stanice).
Mezi dostupné technologie v boji se zápachem na stávajících zařízení patří neutralizace odváděného vzduchu ze zařízení:
- propíráním ve vodném roztoku sorbentu – princip Venturiho pračka,
- biotechnologií – biofiltry, které používají enzymy mikroorganismů k eliminaci zápachů,
- pevnými sorbenty – aktivním uhlím, které spolehlivě zachytí zapáchající látky,
- jinými metodami využívajícími fyzikálně-chemické prostředky – ozonizace.
Prevence zápachu při dopravě, skladování a manipulaci s materiály
Kritickými zdroji nežádoucích pachů je přeprava a také skladování organických materiálů před zpracováním, jelikož k uvolnění pachových látek nejvíce dochází právě z otevřených ploch v kombinaci s povětrnostními podmínkami. K eliminaci nežádoucího uvolnění pachu při těchto činnostech mnohdy stačí dodržet jednoduché postupy.
Při přepravě materiálů je potřeba, aby vozidla netrpěla netěsností a pokud možno byla zakrytá. Jak z pohledu šíření zápachu, tak i kvůli ztrátě energie je dobré, aby materiál byl co nejméně v kontaktu se vzduchem. Je dobré se tedy vyvarovat zbytečnému provzdušňování a udržovat materiál v co možná nejkompaktnějším tvaru. Obzvláště u nepříjemných odpadů je ideální po každé vykládce vozidla řádně omýt.
Závěr
Zápachu se nemůžeme úplně zbavit, ale je třeba si uvědomit, že přece jen bioplynky často řeší náš problém s naším odpadem. Moderní technologie dokáží spolehlivě pachové látky eliminovat. Dobře fungující anaerobní fermentace umí zápach výrazně redukovat, a proto je zařazena mezi nejlepší dostupné technologie pro nakládání s biologicky rozložitelnými odpady a vedlejšími produkty. Díky této vlastnosti je výsledný digestát aplikovatelný na pole s výrazně nižšími dopady na okolí, než tomu je například při aplikaci kejdy. Umožňují tedy, že je naopak snesitelnější žít v blízkosti chovu hospodářských zvířat. Nedílnou součástí integrace bioplynových instalací do blízkosti zástavby je důkladná informovanost obyvatelů o procesech probíhajících v bioplynové stanici. Často je totiž bioplynovým stanicím přisuzován zápach, za který ve skutečnosti nemohou.
Článek byl publikován v časopisu Biom 2/2022 Jak na výstavbu bioplynové stanice.
TweetČlánek: Tisknout s obrázky | Tisknout bez obrázků | Poslat e-mailem
Související články:
Energetická efektivita a snižování emisí bioplynových stanic
Aktuálně z výstavby jedné z nejmenších bioplynek v ČR
Jak se staví malá bioplynka
GasNet je připraven zvedat podíl biometanu i vodíku v síti
Vojtěška našla uplatnění v bioplynových stanicích, navíc pomůže ušetřit za hnojiva
Udržitelné využití biomasy v energetice: půdoochranné technologie a využití organických hnojiv a především digestátu
Zobrazit ostatní články v kategorii Biometan, Bioodpady a kompostování, Bioplyn, Obnovitelné zdroje energie
Datum uveřejnění: 5.10.2022
Poslední změna: 28.11.2022
Počet shlédnutí: 1976
Citace tohoto článku:
MORAVEC, Adam: Pamatujete si, jak jsme se báli zápachu z bioplynek? . Biom.cz [online]. 2022-10-05 [cit. 2024-08-25]. Dostupné z WWW: <https://biom.cz/cz-obnovitelne-zdroje-energie-bioplyn-spalovani-biomasy-biometan/odborne-clanky/pamatujete-si-jak-jsme-se-bali-zapachu-z-bioplynek>. ISSN: 1801-2655.
Komentáře:
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |