Zprávy z tisku
Vitásková ta čísla střílí úplně od boku
Rozhovor s Martinem Bursíkem, bývalým ministrem životního prostředí
Zastavení podpory pro zelenou energii nedává smysl ekonomicky ani ekologicky,
říká Martin Bursík, jenž jako ministr životního prostředí stál u zrodu
podpory obnovitelných zdrojů v Česku a nyní zastupuje asociace
obnovitelných zdrojů.
OTÁZKA: HN: Co říkáte na krok Energetického regulačního úřadu zastavit podporu obnovitelných zdrojů?
Paní Vitásková nás nijak nepřekvapila, proti obnovitelným zdrojům se
vymezuje od počátku. Ty náklady a hodnoty, které uvádí, jsou ale velmi
podivné. Její kalkulace možných úspor neberou v potaz technologický
rozvoj a neustálé klesání cen obnovitelných zdrojů. Nepočítá navíc ani s
cenami externalit. Obnovitelné zdroje samozřejmě něco stojí, je to asi
10 procent konečné ceny, kterou zákazník platí, naproti tomu nám ale
poskytují mnoho služeb. Jsou to domácí zdroje snižující závislost na
dodávkách, vytvářejí regionální zaměstnanost a nezatěžují životní prostředí.
OTÁZKA: HN: Ministerstvo průmyslu a regulační úřad se shodnou na tom,
že v dnešní ekonomické situaci si takovou podporu nemůžeme dovolit.
Dovolují si to vyspělé země jako Británie, Německo, Spojené státy. Na
obnovitelných zdrojích staví konkurenceschopnost svých ekonomik. Již
nyní do nich směřuje 70 % investic v evropské energetice.
OTÁZKA: HN: Ale může si to dovolit Česko?
Podívejte se, oni míchají jablka s hruškami. Když říkají, že si to
nemůžeme dovolit, míchají to s deficitem veřejných financí a potřebnými
škrty. Ale ty vícenáklady na zelenou energii jsou rozpočítávány do cen
elektřiny. Regulátor by se měl podívat spíše na selhávání úřadu v otázce
regulace distribučních poplatků, které tvoří mnohem větší podíl než
objem podpory zelené energie. Navíc rostoucí ceny elektřiny kopírují
německý trh, nereflektují tak české náklady a jen zajišťují energetikům
obrovské marže.
OTÁZKA: HN: Paní Vitásková se ale otázku poplatků pokusila prosadit...
Ale neuspěla. Ať se zaměří na ně a nesnaží se vše svalit na provozovatele obnovitelných zdrojů.
OTÁZKA: HN: Může Česko dosáhnout 13procentního podílu energie z obnovitelných zdrojů již v roce 2013?
To je naprostý nesmysl. Teď je to podle statistik ministerstva
průmyslu přes osm procent. Tahle čísla střílí paní předsedkyně od boku.
OTÁZKA: HN: Jaké může mít omezení podpory vliv na ekonomiku?
Bude následovat odchod investorů a růst závislosti na dovozu plynu a
ropy. Stoupne i nezaměstnanost, v oboru dnes pracuje přes 20 tisíc lidí.
OTÁZKA: HN: Další náklady přece vyžadují i konvenční zdroje. Jak je to s nimi?
Trh jednoduše nedokáže docenit dopady některých činností na zdraví a
klima. Kdyby se započetly všechny dopady, nedokáže uhlí konkurovat téměř
nikomu.
OTÁZKA: HN: A jádro? Jaké tam jsou "nezapočtené" dopady?
První je nízké pojištění. Byli jsme toho svědky v Japonsku, kde musí
stát platit náklady po Fukušimě. Druhá věc jsou vysoké náklady na
likvidaci elektráren - atomové účty příliš nízké. A nezapočítávají se
ani náklady na bezpečnost. I když je to prakticky projekt soukromé
firmy, náklady na ochranu nese stát.
AUTOR: Petr Lukáč
AUTOR-WEB: www.ihned.cz
Zdroj: EnviWeb
Datum uveřejnění: 6.5.12
Poslední změna: 9.5.2012
Počet shlédnutí: 271
Vitásková ta čísla střílí úplně od boku
Rozhovor s Martinem Bursíkem, bývalým ministrem životního prostředí
Zastavení podpory pro zelenou energii nedává smysl ekonomicky ani ekologicky,
říká Martin Bursík, jenž jako ministr životního prostředí stál u zrodu
podpory obnovitelných zdrojů v Česku a nyní zastupuje asociace
obnovitelných zdrojů. OTÁZKA: HN: Co říkáte na krok Energetického regulačního úřadu zastavit podporu obnovitelných zdrojů? Paní Vitásková nás nijak nepřekvapila, proti obnovitelným zdrojům se
vymezuje od počátku. Ty náklady a hodnoty, které uvádí, jsou ale velmi
podivné. Její kalkulace možných úspor neberou v potaz technologický
rozvoj a neustálé klesání cen obnovitelných zdrojů. Nepočítá navíc ani s
cenami externalit. Obnovitelné zdroje samozřejmě něco stojí, je to asi
10 procent konečné ceny, kterou zákazník platí, naproti tomu nám ale
poskytují mnoho služeb. Jsou to domácí zdroje snižující závislost na
dodávkách, vytvářejí regionální zaměstnanost a nezatěžují životní prostředí. OTÁZKA: HN: Ministerstvo průmyslu a regulační úřad se shodnou na tom,
že v dnešní ekonomické situaci si takovou podporu nemůžeme dovolit. Dovolují si to vyspělé země jako Británie, Německo, Spojené státy. Na
obnovitelných zdrojích staví konkurenceschopnost svých ekonomik. Již
nyní do nich směřuje 70 % investic v evropské energetice. OTÁZKA: HN: Ale může si to dovolit Česko? Podívejte se, oni míchají jablka s hruškami. Když říkají, že si to
nemůžeme dovolit, míchají to s deficitem veřejných financí a potřebnými
škrty. Ale ty vícenáklady na zelenou energii jsou rozpočítávány do cen
elektřiny. Regulátor by se měl podívat spíše na selhávání úřadu v otázce
regulace distribučních poplatků, které tvoří mnohem větší podíl než
objem podpory zelené energie. Navíc rostoucí ceny elektřiny kopírují
německý trh, nereflektují tak české náklady a jen zajišťují energetikům
obrovské marže. OTÁZKA: HN: Paní Vitásková se ale otázku poplatků pokusila prosadit... Ale neuspěla. Ať se zaměří na ně a nesnaží se vše svalit na provozovatele obnovitelných zdrojů. OTÁZKA: HN: Může Česko dosáhnout 13procentního podílu energie z obnovitelných zdrojů již v roce 2013? To je naprostý nesmysl. Teď je to podle statistik ministerstva
průmyslu přes osm procent. Tahle čísla střílí paní předsedkyně od boku. OTÁZKA: HN: Jaké může mít omezení podpory vliv na ekonomiku? Bude následovat odchod investorů a růst závislosti na dovozu plynu a
ropy. Stoupne i nezaměstnanost, v oboru dnes pracuje přes 20 tisíc lidí. OTÁZKA: HN: Další náklady přece vyžadují i konvenční zdroje. Jak je to s nimi? Trh jednoduše nedokáže docenit dopady některých činností na zdraví a
klima. Kdyby se započetly všechny dopady, nedokáže uhlí konkurovat téměř
nikomu. OTÁZKA: HN: A jádro? Jaké tam jsou "nezapočtené" dopady? První je nízké pojištění. Byli jsme toho svědky v Japonsku, kde musí
stát platit náklady po Fukušimě. Druhá věc jsou vysoké náklady na
likvidaci elektráren - atomové účty příliš nízké. A nezapočítávají se
ani náklady na bezpečnost. I když je to prakticky projekt soukromé
firmy, náklady na ochranu nese stát. AUTOR: Petr Lukáč
Zdroj: EnviWeb
AUTOR-WEB: www.ihned.cz
Datum uveřejnění: 6.5.12
Poslední změna: 9.5.2012
Počet shlédnutí: 271